nákaza
See also: nakaza and nakażą
Czech
Etymology
Deverbal from nakazit.
Pronunciation
- IPA(key): [ˈnaːkaza]
Noun
nákaza f
- infection, contagion
Declension
Declension of nákaza
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | nákaza | nákazy |
genitive | nákazy | nákaz |
dative | nákaze | nákazám |
accusative | nákazu | nákazy |
vocative | nákazo | nákazy |
locative | nákaze | nákazách |
instrumental | nákazou | nákazami |
See also
- infekce f
Further reading
- nákaza in Příruční slovník jazyka českého, 1935–1957
- nákaza in Slovník spisovného jazyka českého, 1960–1971, 1989
- nákaza in Internetová jazyková příručka