stufușor
Romanian
Etymology
From stuf + -ușor.
Noun
stufușor m (plural stufușori)
- Diminutive of stuf
Declension
Declension of stufușor
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) stufușor | stufușorul | (niște) stufușori | stufușorii |
genitive/dative | (unui) stufușor | stufușorului | (unor) stufușori | stufușorilor |
vocative | stufușorule | stufușorilor |
References
- stufușor in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN