mârțoagă
Romanian
Etymology
From mărțână + -oagă (depreciative suffix), from Bulgarian мърцина (mǎrcina, “carcass”).
Noun
mârțoagă f (plural mărțoage)
- jade (horse)
Declension
Declension of mârțoagă
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) mărțoagă | mărțoaga | (niște) mărțoage | mărțoagele |
genitive/dative | (unei) mărțoage | mărțoagei | (unor) mărțoage | mărțoagelor |
vocative | mărțoagă, mărțoago | mărțoagelor |