відмежовувати
Ukrainian
Etymology
From the відмежо́в- (vidmežóv-) stem of відмежува́ти pf (vidmežuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отмежёвывать (otmežóvyvatʹ), Belarusian адмяжо́ўваць (admjažóŭvacʹ).
Pronunciation
- IPA(key): [ʋʲidmeˈʒɔwʊʋɐte]
Verb
відмежо́вувати • (vidmežóvuvaty) impf (perfective відмежува́ти)
- (transitive, literally, figurative) to mark off, to delimit, to demarcate (separate with a boundary line)
- Synonyms: розмежо́вувати impf (rozmežóvuvaty), відокре́млювати impf (vidokrémljuvaty)
Conjugation
Conjugation of відмежо́вувати, відмежо́вувать (class 2a, imperfective, transitive)
imperfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | відмежо́вувати, відмежо́вувать vidmežóvuvaty, vidmežóvuvatʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | відмежо́вуваний vidmežóvuvanyj impersonal: відмежо́вувано vidmežóvuvano |
adverbial | відмежо́вуючи vidmežóvujučy | відмежо́вувавши vidmežóvuvavšy |
present tense | future tense | |
1st singular я | відмежо́вую vidmežóvuju | бу́дувідмежо́вувати, бу́ду відмежо́вувать, відмежо́вуватиму búdu vidmežóvuvaty, búdu vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatymu |
2nd singular ти | відмежо́вуєш vidmežóvuješ | бу́дешвідмежо́вувати, бу́деш відмежо́вувать, відмежо́вуватимеш búdeš vidmežóvuvaty, búdeš vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatymeš |
3rd singular він / вона / воно | відмежо́вує vidmežóvuje | бу́девідмежо́вувати, бу́де відмежо́вувать, відмежо́вуватиме búde vidmežóvuvaty, búde vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatyme |
1st plural ми | відмежо́вуєм, відмежо́вуємо vidmežóvujem, vidmežóvujemo | бу́демовідмежо́вувати, бу́демо відмежо́вувать, відмежо́вуватимемо, відмежо́вуватимем búdemo vidmežóvuvaty, búdemo vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatymemo, vidmežóvuvatymem |
2nd plural ви | відмежо́вуєте vidmežóvujete | бу́детевідмежо́вувати, бу́дете відмежо́вувать, відмежо́вуватимете búdete vidmežóvuvaty, búdete vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatymete |
3rd plural вони | відмежо́вують vidmežóvujutʹ | бу́дутьвідмежо́вувати, бу́дуть відмежо́вувать, відмежо́вуватимуть búdutʹ vidmežóvuvaty, búdutʹ vidmežóvuvatʹ, vidmežóvuvatymutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | відмежо́вуймо vidmežóvujmo |
second-person | відмежо́вуй vidmežóvuj | відмежо́вуйте vidmežóvujte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він | відмежо́вував vidmežóvuvav | відмежо́вували vidmežóvuvaly |
feminine я / ти / вона | відмежо́вувала vidmežóvuvala | |
neuter воно | відмежо́вувало vidmežóvuvalo |
Derived terms
- відмежо́вуваний (vidmežóvuvanyj)
- відмежо́вування n (vidmežóvuvannja)
- відмежо́вуватися impf (vidmežóvuvatysja)
Further reading
- Bilodid, I. K., editor (1970–1980), “відмежовувати”, in Словник української мови: в 11 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 11 vols] (in Ukrainian), Kyiv: Naukova Dumka
- “відмежовувати”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)
- “відмежовувати”, in Kyiv Dictionary (in English)
- “відмежовувати”, in Словник.ua [Slovnik.ua] (in Ukrainian)