uitătură
Romanian
Etymology
From uita + -ătură.
Noun
uitătură f (plural uitături)
- glance
Declension
Declension of uitătură
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) uitătură | uitătura | (niște) uitături | uităturile |
genitive/dative | (unei) uitături | uităturii | (unor) uitături | uităturilor |
vocative | uitătură, uităturo | uităturilor |