titiri
Romanian
Etymology
Unknown.
Verb
a titiri (third-person singular present titirește, past participle titirit) 4th conj.
- to dress up, to spruce
Conjugation
conjugation of titiri (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a titiri | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | titirind | ||||||
past participle | titirit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | titiresc | titirești | titirește | titirim | titiriți | titiresc | |
imperfect | titiream | titireai | titirea | titiream | titireați | titireau | |
simple perfect | titirii | titiriși | titiri | titirirăm | titirirăți | titiriră | |
pluperfect | titirisem | titiriseși | titirise | titiriserăm | titiriserăți | titiriseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să titiresc | să titirești | să titirească | să titirim | să titiriți | să titirească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | titirește | titiriți | |||||
negative | nu titiri | nu titiriți |