tentatus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of tentō.
Participle
tentātus m (feminine tentāta, neuter tentātum); first/second declension
- handled, tried
Inflection
First/second declension.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | tentātus | tentāta | tentātum | tentātī | tentātae | tentāta | |
Genitive | tentātī | tentātae | tentātī | tentātōrum | tentātārum | tentātōrum | |
Dative | tentātō | tentātae | tentātō | tentātīs | tentātīs | tentātīs | |
Accusative | tentātum | tentātam | tentātum | tentātōs | tentātās | tentāta | |
Ablative | tentātō | tentātā | tentātō | tentātīs | tentātīs | tentātīs | |
Vocative | tentāte | tentāta | tentātum | tentātī | tentātae | tentāta |