fugaturus
Latin
Etymology
Future active participle of fugō.
Participle
fugātūrus m (feminine fugātūra, neuter fugātūrum); first/second declension
- about to chase away
Inflection
First/second declension.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | fugātūrus | fugātūra | fugātūrum | fugātūrī | fugātūrae | fugātūra | |
Genitive | fugātūrī | fugātūrae | fugātūrī | fugātūrōrum | fugātūrārum | fugātūrōrum | |
Dative | fugātūrō | fugātūrae | fugātūrō | fugātūrīs | fugātūrīs | fugātūrīs | |
Accusative | fugātūrum | fugātūram | fugātūrum | fugātūrōs | fugātūrās | fugātūra | |
Ablative | fugātūrō | fugātūrā | fugātūrō | fugātūrīs | fugātūrīs | fugātūrīs | |
Vocative | fugātūre | fugātūra | fugātūrum | fugātūrī | fugātūrae | fugātūra |