ciopli
Romanian
Etymology
From a Common Slavic čepiti, Serbo-Croatian čopliti.
Verb
a ciopli (third-person singular present cioplește, past participle cioplit) 4th conj.
- to chip
- to chisel, cut even
- to polish, smooth, refine
Conjugation
conjugation of ciopli (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a ciopli | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | cioplind | ||||||
past participle | cioplit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | cioplesc | cioplești | cioplește | cioplim | ciopliți | cioplesc | |
imperfect | ciopleam | ciopleai | cioplea | ciopleam | ciopleați | ciopleau | |
simple perfect | cioplii | ciopliși | ciopli | cioplirăm | cioplirăți | ciopliră | |
pluperfect | cioplisem | ciopliseși | cioplise | ciopliserăm | ciopliserăți | ciopliseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să cioplesc | să cioplești | să cioplească | să cioplim | să ciopliți | să cioplească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | cioplește | ciopliți | |||||
negative | nu ciopli | nu ciopliți |
Derived terms
- cioplit
- necioplit