buzgalom
Hungarian
Etymology
buzog (“to bubble, well”) + -alom (noun-forming suffix)[1]
Pronunciation
- IPA(key): [ˈbuzɡɒlom]
- Hyphenation: buz‧ga‧lom
Noun
buzgalom
- ardor, fervor, zeal
- Synonyms: igyekezet, szorgalom, odaadás, buzgóság
Declension
Inflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | buzgalom | buzgalmak |
accusative | buzgalmat | buzgalmakat |
dative | buzgalomnak | buzgalmaknak |
instrumental | buzgalommal | buzgalmakkal |
causal-final | buzgalomért | buzgalmakért |
translative | buzgalommá | buzgalmakká |
terminative | buzgalomig | buzgalmakig |
essive-formal | buzgalomként | buzgalmakként |
essive-modal | — | — |
inessive | buzgalomban | buzgalmakban |
superessive | buzgalmon | buzgalmakon |
adessive | buzgalomnál | buzgalmaknál |
illative | buzgalomba | buzgalmakba |
sublative | buzgalomra | buzgalmakra |
allative | buzgalomhoz | buzgalmakhoz |
elative | buzgalomból | buzgalmakból |
delative | buzgalomról | buzgalmakról |
ablative | buzgalomtól | buzgalmaktól |
Possessive forms of buzgalom | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | buzgalmam | buzgalmaim |
2nd person sing. | buzgalmad | buzgalmaid |
3rd person sing. | buzgalma | buzgalmai |
1st person plural | buzgalmunk | buzgalmaink |
2nd person plural | buzgalmatok | buzgalmaitok |
3rd person plural | buzgalmuk | buzgalmaik |
Derived terms
- buzgalmú
(Compound words):
- ügybuzgalom
- vakbuzgalom
References
- Zaicz, Gábor. Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (’Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN
Further reading
- buzgalom in Bárczi, Géza and László Országh: A magyar nyelv értelmező szótára (’The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962.
- buzgalom in Ittzés, Nóra (ed.). A magyar nyelv nagyszótára (’A Comprehensive Dictionary of the Hungarian Language’). Budapest: Akadémiai Kiadó, 2006–2031