brännmärka
Swedish
Etymology
bränna (“burn”) + märka (“mark”)
Verb
brännmärka (present brännmärker, preterite brännmärkte, supine brännmärkt, imperative brännmärk)
- to brand (with a hot iron)
- (figuratively, from older practice of branding criminals) to stigmatize, to brand
- Den nya lagen brännmärker rökare
- The new law stigmatizes smokers
Conjugation
Conjugation of brännmärka (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | brännmärka | brännmärkas | ||
Supine | brännmärkt | brännmärkts | ||
Imperative | brännmärk | — | ||
Imper. plural1 | brännmärken | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | brännmärker | brännmärkte | brännmärks, brännmärkes | brännmärktes |
Ind. plural1 | brännmärka | brännmärkte | brännmärkas | brännmärktes |
Subjunctive2 | brännmärke | brännmärkte | brännmärkes | brännmärktes |
Participles | ||||
Present participle | brännmärkande | |||
Past participle | brännmärkt | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |
See also
- brännskada (“burn”)
References
- brännmärka in Svensk ordbok (SO)
- brännmärka in Svenska Akademiens ordlista (SAOL)
- brännmärka in Svenska Akademiens ordbok (SAOB)