пошукати
Ukrainian
Etymology
From по- (po-) + шука́ти impf (šukáty). Compare Belarusian пашука́ць (pašukácʹ), Polish poszukać.
Pronunciation
- IPA(key): [pɔʃʊˈkɑte]
Verb
пошука́ти • (pošukáty) pf (imperfective шука́ти or пошу́кувати)
- (transitive) to look for, to search for (for some time)
Conjugation
Conjugation of пошука́ти, пошука́ть (class 1a, perfective, transitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | пошука́ти, пошука́ть pošukáty, pošukátʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | — |
adverbial | — | пошука́вши pošukávšy |
present tense | future tense | |
1st singular я | — | пошука́ю pošukáju |
2nd singular ти | — | пошука́єш pošukáješ |
3rd singular він / вона / воно | — | пошука́є pošukáje |
1st plural ми | — | пошука́єм, пошука́ємо pošukájem, pošukájemo |
2nd plural ви | — | пошука́єте pošukájete |
3rd plural вони | — | пошука́ють pošukájutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | пошука́ймо pošukájmo |
second-person | пошука́й pošukáj | пошука́йте pošukájte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він | пошука́в pošukáv | пошука́ли pošukály |
feminine я / ти / вона | пошука́ла pošukála | |
neuter воно | пошука́ло pošukálo |
Derived terms
- по́шук m (póšuk)
Further reading
- пошукати in Bilodid, I. K., editor (1970–1980) Slovnyk ukrajinsʹkoji movy, Kiev: Naukova Dumka
- пошукати in Horox (slovozmina)
- пошукати in Kyiv Dictionary
- пошукати in Slovnyk - portal ukrajinsʹkoji movy ta kulʹtury