banaalius
Finnish
Etymology
banaali + -uus
Noun
banaalius
- banality
Declension
Inflection of banaalius (Kotus type 40/kalleus, t-d gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | banaalius | banaaliudet | |
genitive | banaaliuden | banaaliuksien | |
partitive | banaaliutta | banaaliuksia | |
illative | banaaliuteen | banaaliuksiin | |
singular | plural | ||
nominative | banaalius | banaaliudet | |
accusative | nom. | banaalius | banaaliudet |
gen. | banaaliuden | ||
genitive | banaaliuden | banaaliuksien | |
partitive | banaaliutta | banaaliuksia | |
inessive | banaaliudessa | banaaliuksissa | |
elative | banaaliudesta | banaaliuksista | |
illative | banaaliuteen | banaaliuksiin | |
adessive | banaaliudella | banaaliuksilla | |
ablative | banaaliudelta | banaaliuksilta | |
allative | banaaliudelle | banaaliuksille | |
essive | banaaliutena | banaaliuksina | |
translative | banaaliudeksi | banaaliuksiksi | |
instructive | — | banaaliuksin | |
abessive | banaaliudetta | banaaliuksitta | |
comitative | — | banaaliuksineen |