відмежувати
Ukrainian
Etymology
From від- (vid-) + межува́ти impf (mežuváty), from межа́ f (mežá). Compare Russian отмежева́ть (otmeževátʹ), Belarusian адмежава́ць (admježavácʹ).
Pronunciation
- IPA(key): [ʋʲidmeʒʊˈʋate]
Verb
відмежува́ти • (vidmežuváty) pf (imperfective відмежо́вувати)
- (transitive, literally, figurative) to mark off, to delimit, to demarcate (separate with a boundary line)
- Synonyms: розмежува́ти pf (rozmežuváty), відокре́мити pf (vidokrémyty)
Conjugation
Conjugation of відмежува́ти, відмежува́ть (class 2a, perfective, transitive)
perfective aspect | ||
---|---|---|
infinitive | відмежува́ти, відмежува́ть vidmežuváty, vidmežuvátʹ | |
participles | present tense | past tense |
active | — | — |
passive | — | відмежо́ваний vidmežóvanyj impersonal: відмежо́вано vidmežóvano |
adverbial | — | відмежува́вши vidmežuvávšy |
present tense | future tense | |
1st singular я | — | відмежу́ю vidmežúju |
2nd singular ти | — | відмежу́єш vidmežúješ |
3rd singular він / вона / воно | — | відмежу́є vidmežúje |
1st plural ми | — | відмежу́єм, відмежу́ємо vidmežújem, vidmežújemo |
2nd plural ви | — | відмежу́єте vidmežújete |
3rd plural вони | — | відмежу́ють vidmežújutʹ |
imperative | singular | plural |
first-person | — | відмежу́ймо vidmežújmo |
second-person | відмежу́й vidmežúj | відмежу́йте vidmežújte |
past tense | singular | plural ми / ви / вони |
masculine я / ти / він | відмежува́в vidmežuváv | відмежува́ли vidmežuvály |
feminine я / ти / вона | відмежува́ла vidmežuvála | |
neuter воно | відмежува́ло vidmežuválo |
Derived terms
- відмежо́ваний (vidmežóvanyj)
- відмежува́ння n (vidmežuvánnja)
- відмежува́тися impf (vidmežuvátysja)
Further reading
- Bilodid, I. K., editor (1970–1980), “відмежувати”, in Словник української мови: в 11 т. [Dictionary of the Ukrainian Language: in 11 vols] (in Ukrainian), Kyiv: Naukova Dumka
- “відмежувати”, in Горох – Словозміна [Horokh – Inflection] (in Ukrainian)
- “відмежувати”, in Kyiv Dictionary (in English)
- “відмежувати”, in Словник.ua [Slovnik.ua] (in Ukrainian)