țărinuță
Romanian
Etymology
From țarină + -uță.
Noun
țărinuță f (plural țărinuțe)
- Diminutive of țarină
Declension
Declension of țărinuță
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) țărinuță | țărinuța | (niște) țărinuțe | țărinuțele |
genitive/dative | (unei) țărinuțe | țărinuței | (unor) țărinuțe | țărinuțelor |
vocative | țărinuță, țărinuțo | țărinuțelor |
References
- țărinuță in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN