șuti
Romanian
Etymology
Borrowed from Romani šuto.
Verb
a șuti (third-person singular present șutește, past participle șutit) 4th conj.
- (slang) to steal
Conjugation
conjugation of șuti (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a șuti | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | șutind | ||||||
past participle | șutit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | șutesc | șutești | șutește | șutim | șutiți | șutesc | |
imperfect | șuteam | șuteai | șutea | șuteam | șuteați | șuteau | |
simple perfect | șutii | șutiși | șuti | șutirăm | șutirăți | șutiră | |
pluperfect | șutisem | șutiseși | șutise | șutiserăm | șutiserăți | șutiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să șutesc | să șutești | să șutească | să șutim | să șutiți | să șutească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | șutește | șutiți | |||||
negative | nu șuti | nu șutiți |