șopârcuță
Romanian
Etymology
From șopârcă + -uță.
Noun
șopârcuță f (plural șopârcuțe)
- Diminutive of șopârcă
Declension
Declension of șopârcuță
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) șopârcuță | șopârcuța | (niște) șopârcuțe | șopârcuțele |
genitive/dative | (unei) șopârcuțe | șopârcuței | (unor) șopârcuțe | șopârcuțelor |
vocative | șopârcuță, șopârcuțo | șopârcuțelor |
References
- șopârcuță in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN