șopruț
Romanian
Etymology
șopru + -uț
Noun
șopruț n (plural șopruțuri)
- Diminutive of șopru
Declension
Declension of șopruț
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) șopruț | șopruțul | (niște) șopruțuri | șopruțurile |
genitive/dative | (unui) șopruț | șopruțului | (unor) șopruțuri | șopruțurilor |
vocative | șopruțule | șopruțurilor |