împelițare
Romanian
Etymology
From împelița + -re.
Noun
împelițare f (plural împelițări)
- incarnation
Declension
Declension of împelițare
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) împelițare | împelițarea | (niște) împelițări | împelițările |
genitive/dative | (unei) împelițări | împelițării | (unor) împelițări | împelițărilor |
vocative | împelițare, împelițareo | împelițărilor |