avtale
Norwegian Bokmål
Etymology 1
Either a noun formation of the verb avtale ("to agree"), itself a compound of av ("off, of, from") and tale ("to speak, to talk"), or a compound of av and the noun tale ("a speech, a talk").
Noun
avtale m (definite singular avtalen, indefinite plural avtaler, definite plural avtalene)
- agreement, contract, appointment
- En kontrakt er en avtale som er bindende for den svakeste av partene. (proverb, unknown author)
- A contract is an agreement only binding for the weakest party.
- Dette er en juridisk bindende avtale og kan ikke brytes.
- This is a juridical binding contract and cannot be violated.
- Jobben er din, lønn etter nærmere avtale.
- The job is yours, the salary will be agreed on. (literally: "salary after closer agreement")
- De gjorde en avtale.
- They made an appointment.
- En kontrakt er en avtale som er bindende for den svakeste av partene. (proverb, unknown author)
Synonyms
- akkord, engasjement, entreprise, gentlemen's agreement, kompromiss, konkordat, kontrakt, konvensjon, løfte, ordning, overenskomst, pakt, tilsagn, traktat
Derived terms
- fredsavtale
- frihandelsavtale
- handelsavtale
- intensjonsavtale
- rammeavtale
- tariffavtale
Etymology 2
Compound word of av ("off, from, of") and the verb tale ("to speak, to talk").
Verb
avtale (imperative avtal, present tense avtaler, simple past avtalte, past participle avtalt, present participle avtalende)
- to agree (upon), arrange, make an appointment.
- Jeg vil gjerne avtale et møte.
- I would like to arrange an appointment.
- Vi må avtale tid og sted.
- We need to agree upon the time and place.
- Hun avtalte tid hos legen.
- She made an appointment for a visit to the doctor. (literally: "she arranged for a time at/with the doctor")
- Jeg vil gjerne avtale et møte.
- (in the past participle, used as an adjective) decided, planned
- Jeg møtte på avtalt sted til avtalt tid, men han dukket ikke opp.
- I arrived at the place and time we decided, but he didn't show up. (literally: I met at the arranged place to the arranged time, but he didn't show up.)
- Jeg møtte på avtalt sted til avtalt tid, men han dukket ikke opp.
Synonyms
- avgjøre, bli enig om, bli samrådd om, drøfte, enes om, komme overens om, ordne, stipulere, vedta
References
- “avtale” in The Ordnett Dictionary
- “avtale” in The Bokmål Dictionary.
- quotes on "avtale" at Siterte sitater
Norwegian Nynorsk
Etymology 1
Either a noun formation of the verb avtale ("to agree"), itself a compound of av ("off, of, from") and tale ("to speak, to talk"), or a compound of av and the noun tale ("a speech, a talk").
Noun
avtale m or f
- agreement, contract, appointment
- Ein kontrakt er ei avtale som er bindande for den svakaste av partane. (proverb, unknown author)
- A contract is an agreement only binding for the weakest party.
- Dette er ei juridisk bindande avtale og kan ikkje brytast.
- This is a juridical binding contract and cannot be violated.
- Jobben er din, lønn etter nærmare avtale.
- The job is yours, the salary will be agreed on. (literally: "salary after closer agreement")
- Dei gjorde ei avtale.
- They made an appointment.
- Ein kontrakt er ei avtale som er bindande for den svakaste av partane. (proverb, unknown author)
Usage notes
Note the form in brackets, they indicate that the form is optional for students only and are not allowed in official texts. These forms are either conservative (from or close to traditional Nynorsk) or radical (from or close to Bokmål) and are in Norwegian called klammeformer ("bracket forms") and originated from the idea to eventually merge Bokmål and Nynorsk into one written language. This idea was officially abandoned in 2005, followed by the system being abolished in Bokmål, but it was kept in Nynorsk.
Inflection
indefinite singular | definite singular | indefinite plural | definite plural | |
---|---|---|---|---|
Nynorsk f | avtale [avtala] | avtala | avtaler | avtalene |
Nynorsk m | avtale | avtalen | avtalar | avtalane |
Synonyms
- akkord, engasjement, entreprise, gentlemen's agreement, kompromiss, konkordat, kontrakt, konvensjon, lovnad, løfte, ordning, pakt, semje, tilsegn, traktat
Derived terms
- fredsavtale
- frihandelsavtale
- handelsavtale
- intensjonsavtale
- rammeavtale
- tariffavtale
Etymology 2
Compound word of av (“off, from, of”) + tale (“to speak, to talk”).
Verb
avtale (present tense avtalar or avtaler, past tense avtala or avtalte, past participle avtala or avtalt, passive infinitive avtalast, present participle avtalande, imperative avtal)
- to agree (upon), arrange, make an appointment.
- Eg vil gjerne avtale eit møte.
- I would like to arrange an appointment.
- Vi må avtale tid og stad.
- Vi need to agree upon the time and place.
- Ho avtalte tid hos legen.
- She made an appointment for a visit to the doctor. (literally: "she arranged for a time at/with the doctor")
- Eg vil gjerne avtale eit møte.
- (in the past participle, used as an adjective) decided, planned
- Eg møtte på avtalt stad til avtalt tid, men han dukka ikkje opp.
- I arrived at the place and time we decided, but he didn't show up. (literally: I met at the arranged place to the arranged time, but he didn't show up.)
- Eg møtte på avtalt stad til avtalt tid, men han dukka ikkje opp.
Synonyms
- avgjere, bli einig om/bli samd om, bli samrådd om, drøfte, einast om, ordne, semjast, semje, stipulere, vedta
References
- “avtale” in The Ordnett Dictionary
- “avtale” in The Nynorsk Dictionary.
- quotes on "avtale" at Siterte sitater