vinovăți
Romanian
Etymology
From vinovat.
Verb
a vinovăți (third-person singular present vinovățește, past participle vinovățit) 4th conj.
- to accuse
Conjugation
conjugation of vinovăți (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a vinovăți | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | vinovățind | ||||||
past participle | vinovățit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | vinovățesc | vinovățești | vinovățește | vinovățim | vinovățiți | vinovățesc | |
imperfect | vinovățeam | vinovățeai | vinovățea | vinovățeam | vinovățeați | vinovățeau | |
simple perfect | vinovății | vinovățiși | vinovăți | vinovățirăm | vinovățirăți | vinovățiră | |
pluperfect | vinovățisem | vinovățiseși | vinovățise | vinovățiserăm | vinovățiserăți | vinovățiseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să vinovățesc | să vinovățești | să vinovățească | să vinovățim | să vinovățiți | să vinovățească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | vinovățește | vinovățiți | |||||
negative | nu vinovăți | nu vinovățiți |
References
- vinovăți in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN