autodenunța
Romanian
Etymology
From auto- + denunța.
Verb
a autodenunța (third-person singular present autodenunță, past participle autodenunțat) 1st conj.
- to self-denounce
Conjugation
conjugation of autodenunța (first conjugation, no infix)
infinitive | a autodenunța | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | autodenunțând | ||||||
past participle | autodenunțat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | autodenunț | autodenunți | autodenunță | autodenunțăm | autodenunțați | autodenunță | |
imperfect | autodenunțam | autodenunțai | autodenunța | autodenunțam | autodenunțați | autodenunțau | |
simple perfect | autodenunțai | autodenunțași | autodenunță | autodenunțarăm | autodenunțarăți | autodenunțară | |
pluperfect | autodenunțasem | autodenunțaseși | autodenunțase | autodenunțaserăm | autodenunțaserăți | autodenunțaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să autodenunț | să autodenunți | să autodenunțe | să autodenunțăm | să autodenunțați | să autodenunțe | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | autodenunță | autodenunțați | |||||
negative | nu autodenunța | nu autodenunțați |