umíráček
Czech
Etymology
From umírat.
Pronunciation
- IPA(key): [ˈumiːraːt͡ʃɛk]
- Hyphenation: umí‧rá‧ček
Noun
umíráček m inan
- knell
Declension
Declension of umíráček
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | umíráček | umíráčky |
genitive | umíráčku | umíráčků |
dative | umíráčku | umíráčkům |
accusative | umíráček | umíráčky |
vocative | umíráčku | umíráčky |
locative | umíráčku | umíráčcích |
instrumental | umíráčkem | umíráčky |
Further reading
- umíráček in Příruční slovník jazyka českého, 1935–1957
- umíráček in Slovník spisovného jazyka českého, 1960–1971, 1989