sursur
Romanian
Noun
sursur n (plural sursure)
- Obsolete form of susur.
Declension
Declension of sursur
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) sursur | sursurul | (niște) sursure | sursurele |
genitive/dative | (unui) sursur | sursurului | (unor) sursure | sursurelor |
vocative | sursurule | sursurelor |
References
- sursur in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN