subornatus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of subōrnō.
Participle
subōrnātus m (feminine subōrnāta, neuter subōrnātum); first/second declension
- provided
- incited; suborned
Inflection
First/second declension.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | subōrnātus | subōrnāta | subōrnātum | subōrnātī | subōrnātae | subōrnāta | |
Genitive | subōrnātī | subōrnātae | subōrnātī | subōrnātōrum | subōrnātārum | subōrnātōrum | |
Dative | subōrnātō | subōrnātae | subōrnātō | subōrnātīs | subōrnātīs | subōrnātīs | |
Accusative | subōrnātum | subōrnātam | subōrnātum | subōrnātōs | subōrnātās | subōrnāta | |
Ablative | subōrnātō | subōrnātā | subōrnātō | subōrnātīs | subōrnātīs | subōrnātīs | |
Vocative | subōrnāte | subōrnāta | subōrnātum | subōrnātī | subōrnātae | subōrnāta |