spăimântătură
Romanian
Etymology
From spăimânta + -ătură.
Noun
spăimântătură f (plural spăimântături)
- fright
Declension
Declension of spăimântătură
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) spăimântătură | spăimântătura | (niște) spăimântături | spăimântăturile |
genitive/dative | (unei) spăimântături | spăimântăturii | (unor) spăimântături | spăimântăturilor |
vocative | spăimântătură, spăimântăturo | spăimântăturilor |