spăimântare
Romanian
Etymology
From spăimânta + -re.
Noun
spăimântare f (plural spăimântări)
- fright
Declension
Declension of spăimântare
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) spăimântare | spăimântarea | (niște) spăimântări | spăimântările |
genitive/dative | (unei) spăimântări | spăimântării | (unor) spăimântări | spăimântărilor |
vocative | spăimântare, spăimântareo | spăimântărilor |