singurare
Romanian
Etymology
From singura + -re.
Noun
singurare f (plural singurări)
- loneliness
Declension
Declension of singurare
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) singurare | singurarea | (niște) singurări | singurările |
genitive/dative | (unei) singurări | singurării | (unor) singurări | singurărilor |
vocative | singurare, singurareo | singurărilor |