rändaja
Estonian
Etymology
From rändama + -ja
Noun
rändaja (genitive rändaja, partitive rändajat)
- traveller, wanderer
Declension
Inflection of rändaja (ÕS type 1/ohutu, no gradation)
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | rändaja | rändajad |
accusative | rändaja | rändajad |
genitive | rändaja | rändajate |
partitive | rändajat | rändajaid |
illative | rändajasse | rändajatesse rändajaisse |
inessive | rändajas | rändajates rändajais |
elative | rändajast | rändajatest rändajaist |
allative | rändajale | rändajatele rändajaile |
adessive | rändajal | rändajatel rändajail |
ablative | rändajalt | rändajatelt rändajailt |
translative | rändajaks | rändajateks rändajaiks |
terminative | rändajani | rändajateni |
essive | rändajana | rändajatena |
abessive | rändajata | rändajateta |
comitative | rändajaga | rändajatega |
Synonyms
- rändur