argumentaturus
Latin
Etymology
Future active participle of argūmentō.
Participle
argūmentātūrus (feminine argūmentātūra, neuter argūmentātūrum); first/second-declension participle
- about to prove, conclude
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | argūmentātūrus | argūmentātūra | argūmentātūrum | argūmentātūrī | argūmentātūrae | argūmentātūra | |
Genitive | argūmentātūrī | argūmentātūrae | argūmentātūrī | argūmentātūrōrum | argūmentātūrārum | argūmentātūrōrum | |
Dative | argūmentātūrō | argūmentātūrō | argūmentātūrīs | ||||
Accusative | argūmentātūrum | argūmentātūram | argūmentātūrum | argūmentātūrōs | argūmentātūrās | argūmentātūra | |
Ablative | argūmentātūrō | argūmentātūrā | argūmentātūrō | argūmentātūrīs | |||
Vocative | argūmentātūre | argūmentātūra | argūmentātūrum | argūmentātūrī | argūmentātūrae | argūmentātūra |