pufăitură
Romanian
Etymology
From pufăi + -tură.
Noun
pufăitură f (plural pufăituri)
- whiff
Declension
Declension of pufăitură
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) pufăitură | pufăitura | (niște) pufăituri | pufăiturile |
genitive/dative | (unei) pufăituri | pufăiturii | (unor) pufăituri | pufăiturilor |
vocative | pufăitură, pufăituro | pufăiturilor |