oblicitate
Romanian
Etymology
From French oblicité
Noun
oblicitate f (uncountable)
- obliquity
Declension
Declension of oblicitate
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) oblicitate | oblicitatea | (niște) oblicități | oblicitățile |
genitive/dative | (unei) oblicități | oblicității | (unor) oblicități | oblicităților |
vocative | oblicitate, oblicitateo | oblicităților |