nedumiri
Romanian
Verb
a nedumiri (third-person singular present nedumirește, past participle nedumirit) 4th conj.
- Obsolete form of nedumeri.
Conjugation
conjugation of nedumiri (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a nedumiri | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | nedumirind | ||||||
past participle | nedumirit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | nedumiresc | nedumirești | nedumirește | nedumirim | nedumiriți | nedumiresc | |
imperfect | nedumiream | nedumireai | nedumirea | nedumiream | nedumireați | nedumireau | |
simple perfect | nedumirii | nedumiriși | nedumiri | nedumirirăm | nedumirirăți | nedumiriră | |
pluperfect | nedumirisem | nedumiriseși | nedumirise | nedumiriserăm | nedumiriserăți | nedumiriseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să nedumiresc | să nedumirești | să nedumirească | să nedumirim | să nedumiriți | să nedumirească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | nedumirește | nedumiriți | |||||
negative | nu nedumiri | nu nedumiriți |
References
- nedumiri in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN