annuntiaturus
Latin
Etymology
Future active participle of annūntiō.
Participle
annūntiātūrus m (feminine annūntiātūra, neuter annūntiātūrum); first/second declension
- Alternative form of adnūntiāturus
Inflection
First/second declension.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | annūntiātūrus | annūntiātūra | annūntiātūrum | annūntiātūrī | annūntiātūrae | annūntiātūra | |
Genitive | annūntiātūrī | annūntiātūrae | annūntiātūrī | annūntiātūrōrum | annūntiātūrārum | annūntiātūrōrum | |
Dative | annūntiātūrō | annūntiātūrae | annūntiātūrō | annūntiātūrīs | annūntiātūrīs | annūntiātūrīs | |
Accusative | annūntiātūrum | annūntiātūram | annūntiātūrum | annūntiātūrōs | annūntiātūrās | annūntiātūra | |
Ablative | annūntiātūrō | annūntiātūrā | annūntiātūrō | annūntiātūrīs | annūntiātūrīs | annūntiātūrīs | |
Vocative | annūntiātūre | annūntiātūra | annūntiātūrum | annūntiātūrī | annūntiātūrae | annūntiātūra |