naimaikä
Finnish
Etymology
naima- + ikä
Pronunciation
- IPA(key): /ˈnɑi̯mɑˌikæ/, [ˈnɑi̯mɑˌikæ]
- Rhymes: -ikæ
- Hyphenation: nai‧ma‧i‧kä
Noun
naimaikä
- marrying age (age at which a person gets married)
Declension
Inflection of naimaikä (Kotus type 10/koira, k- gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | naimaikä | naimaiät | |
genitive | naimaiän | naimaikien | |
partitive | naimaikää | naimaikiä | |
illative | naimaikään | naimaikiin | |
singular | plural | ||
nominative | naimaikä | naimaiät | |
accusative | nom. | naimaikä | naimaiät |
gen. | naimaiän | ||
genitive | naimaiän | naimaikien naimaikäinrare | |
partitive | naimaikää | naimaikiä | |
inessive | naimaiässä | naimai’issä | |
elative | naimaiästä | naimai’istä | |
illative | naimaikään | naimaikiin | |
adessive | naimaiällä | naimai’illä | |
ablative | naimaiältä | naimai’iltä | |
allative | naimaiälle | naimai’ille | |
essive | naimaikänä | naimaikinä | |
translative | naimaiäksi | naimai’iksi | |
instructive | — | naimai’in | |
abessive | naimaiättä | naimai’ittä | |
comitative | — | naimaikineen |
See also
- avioitumisikä
- avioikä