muzsika
Hungarian
Etymology
From Latin mūsica, from Ancient Greek μουσική (mousikḗ, “of a Muse”), derived from Μοῦσα (Moûsa, “Muse”).[1]
Pronunciation
- IPA(key): [ˈmuʒikɒ]
- Hyphenation: mu‧zsi‧ka
Noun
muzsika (plural muzsikák)
- music
- Synonym: zene
Declension
Inflection (stem in long/high vowel, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | muzsika | muzsikák |
accusative | muzsikát | muzsikákat |
dative | muzsikának | muzsikáknak |
instrumental | muzsikával | muzsikákkal |
causal-final | muzsikáért | muzsikákért |
translative | muzsikává | muzsikákká |
terminative | muzsikáig | muzsikákig |
essive-formal | muzsikaként | muzsikákként |
essive-modal | — | — |
inessive | muzsikában | muzsikákban |
superessive | muzsikán | muzsikákon |
adessive | muzsikánál | muzsikáknál |
illative | muzsikába | muzsikákba |
sublative | muzsikára | muzsikákra |
allative | muzsikához | muzsikákhoz |
elative | muzsikából | muzsikákból |
delative | muzsikáról | muzsikákról |
ablative | muzsikától | muzsikáktól |
Possessive forms of muzsika | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | muzsikám | muzsikáim |
2nd person sing. | muzsikád | muzsikáid |
3rd person sing. | muzsikája | muzsikái |
1st person plural | muzsikánk | muzsikáink |
2nd person plural | muzsikátok | muzsikáitok |
3rd person plural | muzsikájuk | muzsikáik |
Derived terms
- muzsikál
- muzsikus
References
- Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN