levélcím
Hungarian
Etymology
levél (“letter”) + cím (“address”)
Pronunciation
- IPA(key): [ˈlɛveːlt͡siːm]
- Hyphenation: le‧vél‧cím
- Rhymes: -iːm
Noun
levélcím (plural levélcímek)
- postal address (the mailing address of the recipient written on the envelope)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | levélcím | levélcímek |
accusative | levélcímet | levélcímeket |
dative | levélcímnek | levélcímeknek |
instrumental | levélcímmel | levélcímekkel |
causal-final | levélcímért | levélcímekért |
translative | levélcímmé | levélcímekké |
terminative | levélcímig | levélcímekig |
essive-formal | levélcímként | levélcímekként |
essive-modal | — | — |
inessive | levélcímben | levélcímekben |
superessive | levélcímen | levélcímeken |
adessive | levélcímnél | levélcímeknél |
illative | levélcímbe | levélcímekbe |
sublative | levélcímre | levélcímekre |
allative | levélcímhez | levélcímekhez |
elative | levélcímből | levélcímekből |
delative | levélcímről | levélcímekről |
ablative | levélcímtől | levélcímektől |
non-attributive possessive - singular | levélcímé | levélcímeké |
non-attributive possessive - plural | levélcíméi | levélcímekéi |
Possessive forms of levélcím | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | levélcímem | levélcímeim |
2nd person sing. | levélcímed | levélcímeid |
3rd person sing. | levélcíme | levélcímei |
1st person plural | levélcímünk | levélcímeink |
2nd person plural | levélcímetek | levélcímeitek |
3rd person plural | levélcímük | levélcímeik |
Further reading
- levélcím in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (’The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN