kettős
Hungarian
Etymology
kettő + -s
Pronunciation
- IPA(key): [ˈkɛtːøːʃ]
- Hyphenation: ket‧tős
Adjective
kettős (not comparable)
- double, dual
Derived terms
- kettősség
(Compound words):
- kettőshangzó
- kettőspont
(Expressions):
- kettős állampolgárság
- kettős élet
- kettős kereszt
- kettős mérce
- kettős ügynök
Noun
kettős (plural kettősök)
- duet, duo
Declension
Inflection (stem in -ö-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | kettős | kettősök |
accusative | kettőst | kettősöket |
dative | kettősnek | kettősöknek |
instrumental | kettőssel | kettősökkel |
causal-final | kettősért | kettősökért |
translative | kettőssé | kettősökké |
terminative | kettősig | kettősökig |
essive-formal | kettősként | kettősökként |
essive-modal | — | — |
inessive | kettősben | kettősökben |
superessive | kettősön | kettősökön |
adessive | kettősnél | kettősöknél |
illative | kettősbe | kettősökbe |
sublative | kettősre | kettősökre |
allative | kettőshöz | kettősökhöz |
elative | kettősből | kettősökből |
delative | kettősről | kettősökről |
ablative | kettőstől | kettősöktől |
Possessive forms of kettős | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | kettősöm | kettőseim |
2nd person sing. | kettősöd | kettőseid |
3rd person sing. | kettőse | kettősei |
1st person plural | kettősünk | kettőseink |
2nd person plural | kettősötök | kettőseitek |
3rd person plural | kettősük | kettőseik |