fény
Hungarian
Etymology
Of uncertain origin. Perhaps from Proto-Finno-Ugric + -ny (“noun-forming suffix”).[1]
Pronunciation
- IPA(key): [ˈfeːɲ]
Audio (file)
Noun
fény (plural fények)
- light
- shine
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | fény | fények |
accusative | fényt | fényeket |
dative | fénynek | fényeknek |
instrumental | fénnyel | fényekkel |
causal-final | fényért | fényekért |
translative | fénnyé | fényekké |
terminative | fényig | fényekig |
essive-formal | fényként | fényekként |
essive-modal | — | — |
inessive | fényben | fényekben |
superessive | fényen | fényeken |
adessive | fénynél | fényeknél |
illative | fénybe | fényekbe |
sublative | fényre | fényekre |
allative | fényhez | fényekhez |
elative | fényből | fényekből |
delative | fényről | fényekről |
ablative | fénytől | fényektől |
Possessive forms of fény | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | fényem | fényeim |
2nd person sing. | fényed | fényeid |
3rd person sing. | fénye | fényei |
1st person plural | fényünk | fényeink |
2nd person plural | fényetek | fényeitek |
3rd person plural | fényük | fényeik |
Derived terms
- fényes
- fényez
- fénylik
- fénytelen
Compound words
- csillagfény
- ellenfény
- fáklyafény
- fényceruza
- fénycső
- fényellenző
- fényérzékeny
- fényerő
- fényforrás
- fénykard
- fénykép
- fénymásol
- fénymérő
- fényreklám
- fénysebesség
- fénysorompó
- fénysugár
- fényszennyezés
- fényszóró
- hajfény
- holdfény
- lámpafény
- napfény
- reflektorfény
- szájfény
- verőfény
- zöld fény
Expressions
- éjjeli fény
- fény az alagút végén
- fényt derít
- szeme fénye
- zöld fény
References
- Zaicz, Gábor. Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (’Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN