egyidejű
Hungarian
Etymology
egy (“one”) + idejű (“of time”)
Pronunciation
- IPA(key): [ˈɛɟːidɛjyː]
- Hyphenation: egy‧ide‧jű
Adjective
egyidejű (not comparable)
- concurrent, simultaneous
Declension
Inflection (stem in -e-, front rounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | egyidejű | egyidejűek |
accusative | egyidejűt | egyidejűeket |
dative | egyidejűnek | egyidejűeknek |
instrumental | egyidejűvel | egyidejűekkel |
causal-final | egyidejűért | egyidejűekért |
translative | egyidejűvé | egyidejűekké |
terminative | egyidejűig | egyidejűekig |
essive-formal | egyidejűként | egyidejűekként |
essive-modal | — | — |
inessive | egyidejűben | egyidejűekben |
superessive | egyidejűn | egyidejűeken |
adessive | egyidejűnél | egyidejűeknél |
illative | egyidejűbe | egyidejűekbe |
sublative | egyidejűre | egyidejűekre |
allative | egyidejűhöz | egyidejűekhez |
elative | egyidejűből | egyidejűekből |
delative | egyidejűről | egyidejűekről |
ablative | egyidejűtől | egyidejűektől |
Derived terms
- egyidejűleg