egyhangú
Hungarian
Etymology
egy (“one, single”) + hangú (“pitched; voiced”)
Pronunciation
- IPA(key): [ˈɛchɒŋɡuː]
- Hyphenation: egy‧han‧gú
Adjective
egyhangú (comparative egyhangúbb, superlative legegyhangúbb)
- monotonous
- unanimous
Declension
Inflection (stem in -a-, back harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | egyhangú | egyhangúak |
accusative | egyhangút | egyhangúakat |
dative | egyhangúnak | egyhangúaknak |
instrumental | egyhangúval | egyhangúakkal |
causal-final | egyhangúért | egyhangúakért |
translative | egyhangúvá | egyhangúakká |
terminative | egyhangúig | egyhangúakig |
essive-formal | egyhangúként | egyhangúakként |
essive-modal | — | — |
inessive | egyhangúban | egyhangúakban |
superessive | egyhangún | egyhangúakon |
adessive | egyhangúnál | egyhangúaknál |
illative | egyhangúba | egyhangúakba |
sublative | egyhangúra | egyhangúakra |
allative | egyhangúhoz | egyhangúakhoz |
elative | egyhangúból | egyhangúakból |
delative | egyhangúról | egyhangúakról |
ablative | egyhangútól | egyhangúaktól |
Synonyms
- monoton
Derived terms
- egyhangúság (noun)
- egyhangúan (adverb)
- egyhangúlag (adverb)