domácnět
Czech
Etymology
domacný + -ět
Pronunciation
- IPA(key): [ˈdomaːt͡sɲɛt]
Verb
domácnět impf (perfective zdomácnět)
- to become naturalized
- to become domesticated
Conjugation
Conjugation
Present forms | indicative | imperative | ||
singular | plural | singular | plural | |
1st person | domácním | domácníme | — | domácnime |
2nd person | domácníš | domácníte | domácni | domácnite |
3rd person | domácní | domácní, domácnějí | — | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive domácnět. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | domácněl | domácněli | — | — |
masculine inanimate | domácněly | — | ||
feminine | domácněla | — | ||
neuter | domácnělo | domácněla | — | — |
Transgressives | present | past |
masculine singular | domácně | — |
feminine + neuter singular | domácníc | — |
plural | domácníce | — |
Related terms
- zdomácnět
- domácnost
Further reading
- domácněti in Příruční slovník jazyka českého, 1935–1957
- domácněti in Slovník spisovného jazyka českého, 1960–1971, 1989