dojenit
Romanian
Etymology
Past participle of dojeni.
Adjective
dojenit m or n (feminine singular dojenită, masculine plural dojeniți, feminine and neuter plural dojenite)
- scolded
Declension
Declension of dojenit
singular | plural | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
masculine | neuter | feminine | masculine | neuter | feminine | ||
nominative/ accusative | indefinite | dojenit | dojenită | dojeniți | dojenite | ||
definite | dojenitul | dojenita | dojeniții | dojenitele | |||
genitive/ dative | indefinite | dojenit | dojenite | dojeniți | dojenite | ||
definite | dojenitului | dojenitei | dojeniților | dojenitelor |
Verb
dojenit (past participle of dojeni)
- past participle of dojeni
References
- dojenit in Academia Română, Micul dicționar academic, ediția a II-a, Bucharest: Univers Enciclopedic, 2010. →ISBN