dezlănțuire
Romanian
Etymology
From dezlănțui + -re.
Noun
dezlănțuire f (plural dezlănțuiri)
- unleashing
Declension
Declension of dezlănțuire
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (o) dezlănțuire | dezlănțuirea | (niște) dezlănțuiri | dezlănțuirile |
genitive/dative | (unei) dezlănțuiri | dezlănțuirii | (unor) dezlănțuiri | dezlănțuirilor |
vocative | dezlănțuire, dezlănțuireo | dezlănțuirilor |