dezavua
Romanian
Etymology
From French désavouer.
Verb
a dezavua (third-person singular present dezavuează, past participle dezavuat) 1st conj.
- to disavow
Conjugation
conjugation of dezavua (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a dezavua | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | dezavuând | ||||||
past participle | dezavuat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | dezavuez | dezavuezi | dezavuează | dezavuăm | dezavuați | dezavuează | |
imperfect | dezavuam | dezavuai | dezavua | dezavuam | dezavuați | dezavuau | |
simple perfect | dezavuai | dezavuași | dezavuă | dezavuarăm | dezavuarăți | dezavuară | |
pluperfect | dezavuasem | dezavuaseși | dezavuase | dezavuaserăm | dezavuaserăți | dezavuaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să dezavuez | să dezavuezi | să dezavueze | să dezavuăm | să dezavuați | să dezavueze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | dezavuează | dezavuați | |||||
negative | nu dezavua | nu dezavuați |