delinitus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of dēlīniō (“charm, captivate”).
Participle
dēlīnitus (feminine dēlīnita, neuter dēlīnitum); first/second-declension participle
- Alternative form of dēlēnītus
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | dēlīnitus | dēlīnita | dēlīnitum | dēlīnitī | dēlīnitae | dēlīnita | |
Genitive | dēlīnitī | dēlīnitae | dēlīnitī | dēlīnitōrum | dēlīnitārum | dēlīnitōrum | |
Dative | dēlīnitō | dēlīnitō | dēlīnitīs | ||||
Accusative | dēlīnitum | dēlīnitam | dēlīnitum | dēlīnitōs | dēlīnitās | dēlīnita | |
Ablative | dēlīnitō | dēlīnitā | dēlīnitō | dēlīnitīs | |||
Vocative | dēlīnite | dēlīnita | dēlīnitum | dēlīnitī | dēlīnitae | dēlīnita |