cselekmény
Hungarian
Etymology
cselekedik (“to do, act”) + -mény (“noun-forming suffix”). Created during the Hungarian language reform which took place in the 18th–19th centuries.[1]
Pronunciation
- IPA(key): [ˈt͡ʃɛlɛkmeːɲ]
- Hyphenation: cse‧lek‧mény
Noun
cselekmény (plural cselekmények)
- plot (of a story or play)
Declension
Inflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | cselekmény | cselekmények |
accusative | cselekményt | cselekményeket |
dative | cselekménynek | cselekményeknek |
instrumental | cselekménnyel | cselekményekkel |
causal-final | cselekményért | cselekményekért |
translative | cselekménnyé | cselekményekké |
terminative | cselekményig | cselekményekig |
essive-formal | cselekményként | cselekményekként |
essive-modal | — | — |
inessive | cselekményben | cselekményekben |
superessive | cselekményen | cselekményeken |
adessive | cselekménynél | cselekményeknél |
illative | cselekménybe | cselekményekbe |
sublative | cselekményre | cselekményekre |
allative | cselekményhez | cselekményekhez |
elative | cselekményből | cselekményekből |
delative | cselekményről | cselekményekről |
ablative | cselekménytől | cselekményektől |
Possessive forms of cselekmény | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | cselekményem | cselekményeim |
2nd person sing. | cselekményed | cselekményeid |
3rd person sing. | cselekménye | cselekményei |
1st person plural | cselekményünk | cselekményeink |
2nd person plural | cselekményetek | cselekményeitek |
3rd person plural | cselekményük | cselekményeik |
Derived terms
- bűncselekmény
- mellékcselekmény
References
- Zaicz, Gábor. Etimológiai szótár: Magyar szavak és toldalékok eredete (’Dictionary of Etymology: The origin of Hungarian words and affixes’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2006, →ISBN