cruci
Latin
Noun
crucī
- dative singular of crux
Romanian
Noun
cruci f pl
- plural of cruce
Etymology 2
cruce + -i
Verb
a cruci (third-person singular present crucește, past participle crucit) 4th conj.
- (reflexive) to cross oneself, make the sign of the cross
- (reflexive, figuratively) to be wonderstruck, dumbfounded, bewildered
Conjugation
conjugation of cruci (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a cruci | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | crucind | ||||||
past participle | crucit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | crucesc | crucești | crucește | crucim | cruciți | crucesc | |
imperfect | cruceam | cruceai | crucea | cruceam | cruceați | cruceau | |
simple perfect | crucii | cruciși | cruci | crucirăm | crucirăți | cruciră | |
pluperfect | crucisem | cruciseși | crucise | cruciserăm | cruciserăți | cruciseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să crucesc | să crucești | să crucească | să crucim | să cruciți | să crucească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | crucește | cruciți | |||||
negative | nu cruci | nu cruciți |
See also
- minuna
- mira