concura
Romanian
Etymology
From French concourir
Verb
a concura (third-person singular present concurează, past participle concurat) 1st conj.
- to compete
Conjugation
conjugation of concura (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a concura | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | concurând | ||||||
past participle | concurat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | concurez | concurezi | concurează | concurăm | concurați | concurează | |
imperfect | concuram | concurai | concura | concuram | concurați | concurau | |
simple perfect | concurai | concurași | concură | concurarăm | concurarăți | concurară | |
pluperfect | concurasem | concuraseși | concurase | concuraserăm | concuraserăți | concuraseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să concurez | să concurezi | să concureze | să concurăm | să concurați | să concureze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | concurează | concurați | |||||
negative | nu concura | nu concurați |