ciunguț
Romanian
Etymology
From ciung + -uț.
Noun
ciunguț m (plural ciunguți)
- Diminutive of ciung
Declension
Declension of ciunguț
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) ciunguț | ciunguțul | (niște) ciunguți | ciunguții |
genitive/dative | (unui) ciunguț | ciunguțului | (unor) ciunguți | ciunguților |
vocative | ciunguțule | ciunguților |